Никога не съм мислел, че изворите може да са толкова приятни.
Искам такива в имението.
Между другото, Махиру излезе отдавна.
Пак е тръгнал сам!
Мисоно?!
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
= Епизод 7 =
Разбирам какво се е случило.
Нещастник! Защо правиш всичко сам?! Имаш късмет, че Беззаконие е силен!
Мислиш ли за последствията от действията си?
Извинявай!
Иначе добре ли си? - Млъкни! Това нищо не е!
Точно както каза.
Не мислех, че ще има битка...
Залавянето на подкласа на Цубаки, е победа за нас...
Очакваше се от батко Махиру.
Направил си доста, докато дребосъка киснеше в извора.
Кой е "дребосък", бе?!
Ако Широта ти е "батко", то и аз съм! На една възраст сме!
Обаче съм против да оставим подкласа да се разхожда свободно.
Казвам, че трябва да го ограничим.
Но Лайла е мирен.
Липсва ти въображение!
Трябва да се досетиш, че може само да се прави на слаб!
Не ме бива да се съмнявам в хората.
Не ти казвам да го правиш. Трябва да си запознат с възможностите.
Първо трябва да поискаме информация.
Може да ни кажеш поне къде е скривалището на Цубаки, нали?
Не че имаш друг избор.
Чакайте, Хюг, Тецу!
Помислих върху това. - Какво?
Ако открият, че Лайла е тук,
смятам, че Цубаки ще дойде да го спаси.
За един подклас?
Когато победихме Белкия,
Цубаки дойде лично.
Първо си мислех, че има нещо общо с Куро,
но вярвам, че целта му е била да спаси Белкия.
Също така...
Не мога да го предам.
Цубаки беше единственият, който ми протегна ръка.
Ако е ваш подклас, ще отидете да го спасите, нали?
Така е, но...
Цубаки едва ли има такива чувства.
Но наистина ги изпитва!
Нали, Куро?
Куро?
Куро!
Ей, какво ти става?
Куро се държи странно.
Такъв е, откакто Беззаконие заговори за миналото му.
Какво ти става? Ще го убиеш ли или не? Защо трябва да го убием?
Ще приемеш ли гласуването?
Трябва ли да попитам или не?
Ако не решим проблема,
Беззаконие никога няма да работи с нас.
Куро!
Какво сте направили...
Куро...
Да се връщаме. Всички ни чакат.
Чудех се за смисъла на думата "решителност".
Казах на Куро, че ще чакам. Страхувам се.
Трябва. Това е правилно. Не греша.
Не знам какво значи "решителност".
Съжалявам за това.
Всички са на тръни.
Искаш ли?
Махиру.
Защо ме защитаваш?
Аз съм твой враг.
Влезе в битка с Алчност, за да ме защитиш.
Знам, че трябва да отвърна на искреността ти, но...
Не че искам наистина да се бия с Цубаки.
Просто желая да го спра.
Вярвам, че понякога трябва да се бориш, но не мисля,
че ще променим нещо, ако се избием.
Какви ги говориш, Махиру?
Аз мисля, че това е идеализъм.
Още си дете, защото говориш така.
Аз също не искам да се бия.
Дори и да мислиш по този начин, внимавай много с г-н Хиган.
Той е нашият номер две.
Хиган е най-силният и най-опасен между нас.
Номер две.
Едва минава шест.
Не можах да спя добре.
Случилото се вчера ме притеснява.
Не срещнах опасния човек, когото спомена Лайла.
По-добре да сме повече.
Куро? Не спа ли тук?
Ало? - Здравей! Извинявай, че звъня рано!
Аз съм Кранц. Срещнахме се вчера. - Кранц?
Прости ми за въпроса, но знаеш ли къде е Беззаконие?
Кранц, къде е онзи проклет таралеж? В твоята стая ли е?
Беззаконие не е идвал от снощи. Случило ли се е нещо?
Чувствам се странно.
Тялото ми тежи.
За това ли говореше таралежът?
Лихт, ти ще умреш, ако се разделим за 24 часа.
Млъквай! Умри сега!
Този мизерник е голям смелчага.
Мъжът, когото търсиш,
е далеч, нищо не можеш да сториш.
Да видим... Ти ли си? Лихт-там нещо си?
Кой по дяволите си ти?!
Цубаки е в лошо настроение заради животинчето ти.
Какво да се прави.
Това старче е тук, за да ти причини ужасни неща.
Мой скъпи пианисте,
твоите крила ще бъдат откъснати, ала не по твоя вина.
Когато бях малък имах безброй мечти.
Исках много хора да чуят как свиря на пиано.
Исках да летя.
Исках да разговарям с животни.
Какво искаш?
Искаш ли нещо от мен?
Разбираш ли какво ти говоря?
Харесваш ли пиано?
Тези мечти станаха реалност.
Точно сега имам други.
Това, което човечеството може да си представи,
е това, което може да превърне в реалност.
Въображението е оръжие.
Далеч по-добро е от всичко друго на този свят.
Черно, бяло.
Черно, бяло,
черно, бяло.
Червено.
А сега, Лихт.
Защо не стоиш мирно, за да може този старец да те залови?
Не се ебавай! Кой по дяволите си ти?!
Аз съм...
Запалка!
Не я намирам. Дали съм я хвърлил пак?
Лихт, имаш ли запалка?
Не произнасяй името ми!
Младежите днес са с толкова буен нрав!
Какво да се прави.
Е, ще те нараня леко.
Това е!
Това е силата на този дъртофел!
Лихт, сам не можеш да ме победиш.
Само светлината не е достатъчна.
Как може някой да получи светлина, ако няма сянка?
Какви ги дрънкаш?
Вампирът ти точно сега
е под дървените сандали на Цубаки - разгромен.
Цубаки ми изпрати снимка.
Какво? Къде е телефонът ми? Изпуснал ли съм го?
Не ми дреме за проклетия таралеж.
Просто не желая да загубя от теб...
Защото мога да си представя как те побеждавам.
Какъв поглед!
Колко жалко...
Нямам друг избор, щом се съпротивляваш.
Да потанцуваме на Кампанела.
Какво е това? Огнен стълб?!
Вече се бият?!
Да вървим, Куро!
Ами как да ти кажа... - Сигурно е Лихт!
Първо трябва да повикаме проклетника и онзи от топлите извори.
Какво? Нямаме време! - Ама...
Пак ли те мързи?!
Не е това, просто...
Какво? Всичко ще е наред щом ти си там!
Трябва да побързаме! Да вървим, Куро!
Отдръпни се от него!
Ти не си ли... - Пусни Лихт!
Хайде, стига. Не се ядосвай.
Ние само танцуваме, това е всичко. - Ще те убия!
Кой си ти? Подклас на Цубаки ли?
Аз съм Хиган. Един от приятелите по душа на Цубаки.
Хиган?!
Куро, да се бием!
К'ва досада.
Махиру...
Защо?
Куро!
Защо?
Куро?
Невъзможно...
Това е Куро?
Ей, Куро!
Сервамп на Леността се превърна в топка?
Какво става тук?
Оръжие!
Биеш се с мен, копеле.
Какво невероятно ниво на сътворяване!
Не изглеждаше от хората, които стават силни, когато защитават някого.
Какъв поглед! Искам да го нарисувам.
Развълнувах се, въпреки възрастта си.
Тялото ми не отговаря.
Защо стоя така, докато Лихт ме защитава?!
Мисля, че чух Лихт през пламъците и музиката.
"Защо дойде?"
Безсмислено е!
Слаб съм!
Куро го няма, нямам и оръжие!
Нищо не мога да сторя!
Въпросът не е дали искаш да направиш нещо, което можеш.
А какво "желаеш" да направиш.
Нито пък дали искаш да бъдеш някого,
а "кой" желаеш да бъдеш.
Боже, капнах! Силен си.
Трябва да помръдна, аз...
Време е да се върна към главната цел.
Какво да се прави.
Движи се!
Чакай! Пусни го!
Е, няма лошо да си смел.
Поздрави приятелите си от мен.
Кой по дяволите си ти? Какво ви става?
Аз съм един обикновен художник...
... Който рисува каквото Цубаки желае да види.
Какво каза?
Тази черна топка е Сервамп на Леността?
Така е. Усещам присъствието му.
Лихт беше отвлечен и нищо не можах да направя.
Беше точно както каза Куро.
Трябваше да ви изчакам.
Аз...
Широта, може би имаме възможност.
Погледни това.
Намерих го наблизо. - Телефон?
Да не е на Белкия?
Може ли притежателят му да е при Цубаки?!
Да. Досега чакахме, те да направят своя ход,
но сега можем да се свържем с Цубаки.
Имаш обаждане!
Виж какъв късмет!
Какъв е този тон плюс фона?
Здравей.
Вдигна телефона заради мен?
Аз съм роднина на притежателя. Много благодаря.
Цубаки! - Хиган, изглежда някой го е намерил.
Радвам се.
Трябва да благодариш.
Прав си, какво трябва да... - Какво ще кажеш за размяна?
За двойката "Алчност", която сте заловили.
Изобщо не е интересно.
Ти си Ева на Похот, нали?
Това е доста скъпа размяна за такъв телефон.
При нас е твой подклас. Бихме искали да направим размяна.
Не наранявай повече двойката Алчност. - Мисоно!
Ти каза, че Цубаки ще дойде за подкласа.
Това е единственият ни коз.
Говориш интересни неща!
Ще се уговорим за сделката и ще използваме този телефон.
Ясно. Тогава няма да ги нараняваме,
но не знам дали можем да ги задържим заедно.
Е, аз отивам да спя,
затова не ми звънете до късния следобед!
Украшението на телефона е правено на ръка,
не го чупете. Това каза Хиган.
Достатъчно!
Така стоят нещата. - Какъв проблем!
Хиган! За такава грешка трябва да си направиш харакири!
Защо такъв като теб е номер 2, а не аз?
Какво? Нищо чудно, че тук смърдеше на старче!
Ей, това наранява старец като мен.
Е, изглежда плановете леко се измениха.
Какво да правя?
Чудя се колко е часът.
И по-важно, къде съм?
Питам се дали Ангелчето е мъртъв.
Тоз живот е само една нещастна движеща се сянка,
актьор бездарен, който се явява,
измъчва и изпъчва своя час
на сцената и след това изчезва.
Колкото и да се къпе в светлина,
умира без никакъв смисъл.
Способностите ти, Лихт, да свириш на пиано са впечатляващи, но...
дали ще бъдеш ти или някой друг, в нищо не можете да се превърнете.
Човешкият живот няма смисъл.
Нямаме много време, заради проблема с разстоянието.
Ако Сервамп на Алчността е бил отвлечен снощи в полунощ
и двамата продължат да са разделени...
Животът на Лихт ще е в опасност днес към полунощ?!
Какво ще правим? Да нахлуем ли незабавно?
Тъп ли си, бе? Къде ще нахлуем?
Но... - Широта, този път не се меси.
Не знаем какво се случи с твоя Сервамп, нали?
Няма време да разучаваме точно сега.
Аз, Лили, Сендагая и Хюг ще направим каквото можем.
Имаме 16 часа до крайния срок.
Ще ги спасим.
Да измислим план!
Не мога да повярвам, че не съм способен на нищо.
Какви ги върша? Само се въртя в кръг.
Куро!
Мислех, че ще отида да го спася.
Сгреших, като реших, че имам сила и даже нарекох Куро мой партньор.
Но всичко, което правех, беше да чакам
той да се погрижи за всичко, докато го смятах за досада.
Колко съм глупав!
Изобщо не съм пораснал.
Въпреки всичко, което се случи... все още не съм.
Искам да стана по-силен.
Хей, Куро.
Какво се случи с теб?
Хей!
Точно така.
Исках да порасна и да застана с гордо вдигната глава пред останалите.
Но не го направих дори с теб!
Преструвах се, че не знам как.
Преструвах се на любезен и избягах.
Благодарение на теб
успях да направя неща, на които не бях способен сам.
Беше мой ред
да ти подам ръка, когато не можеше да се справиш сам!
Съжалявам!
Съжалявам, Куро!
Не мога да го понасям.
Куро?! - Защо си толкова шумен?
Какво се случи с теб?!
И аз не знам. Не мога да изляза.
Слава Богу!
Помислих си, че никога повече няма да те чуя.
Е, добре е, че не мога да изляза. - Не е!
Не е добре.
Куро, искам да говоря с теб лице в лице.
Точно така. Мисли!
Кой желая да бъда и какво искам да направя?
Определено ще те върна!
Казано просто, само аз мога да го сторя!
Не мога да го понасям.
В тази форма е приятно да се търкаляш наоколо.
Прекалено голяма досада е да се разправяш с външния свят.
Длъжен си!
Превод и субтитри: Miss Interpol
Eastern Spirit ® 2016 www.easternspirit.org